Z lásky k filmu a Genovi Wilderovi preložila Riddick (riddick@pobox.sk)
MLADÝ FRANKENSTEIN
Hrajú:
Hudba:
Strih:
Zvyšok filmového štábu:
Kamera:
Námet a scenár, podľa románu:
Produkcia:
Réžia:
Ak sa pozrieme do stredu mozgu, ktorý sme práve vyňali z lebky,
vidieť môžeme naozaj len malý kúsok stredného mozgu.
Tak ako som predviedol na prednáške minulý týždeň,
ak jemne roztiahneme spánkové laloky,
môžeme vidieť vrchnú časť mozgového kmeňa.
Tento takzvaný mozgový kmeň sa skladá zo stredného mozgu,
okrúhlych výčnelkov, nazývaných mosty
a stopky zužujúcej sa smerom dolu, ktorú voláme medulla oblongata,
ktorá pokračuje ďalej von z lebky cez foramen magnum,
kde sa stáva, pravdaže, miechou.
Sú nejaké otázky, kým budeme pokračovať?
- Mám jednu otázku, doktor Frankenstein.
- Je to Fronkonstín.
- Ako prosím?
- Moje meno. Vyslovuje sa "Fronkonstín".
- Ale nie ste vnukom slávneho doktora Victora Frankensteina,
ktorý vykopával čerstvo pochované mŕtvoly a premieňal mŕtve časti na...
- Áno, áno.
Áno.
Všetci vieme, čo robil.
Ale radšej by som bol známy vďaka vlastným drobným prínosom vede,
než vďaka náhodnému príbuzenstvu
so slávnou....kukučkou.
- Teraz, keby vám to nevadilo, môžeme prebrať vašu otázku?
- No, pane, nie som si istý, či chápem rozdiel medzi
reflexívnymi a ovládanými nervovými impulzami.
- Dobre. Keďže naša dnešná laboratórna práca je práve o týchto rozdieloch,
budeme pokračovať.
Tuto pán Hilltop, s ktorým som ešte nikdy nepracoval,
ani ho nijako vopred nepoučil,
nám milostivo ponúkol svoje služby na dnešnú úkážku.
Pán Hilltop, mohli by ste vyskočiť na rovné nohy a postaviť sa vedľa stola?
Pekný výskok.
Pán Hilltop,
mohli by ste zdvihnúť svoje ľavé koleno, prosím?
Práve ste videli ovládaný nervový impulz.
Začína ako stimul z mozgovej kôry,
pokračuje cez mozgový kmeň a do príslušných svalov.
Pán Hilltop, môžete položiť nohu.
Reflexívne pohyby sú tie, ktoré sú vykonávané nezávisle na vôli,
a sú realizované cestami, ktoré vedú
medzi periférnym nervovým systémom a centrálnym nervovým systémom.
Ty podlý, hnusný, posratý skurvysyn!
Tieto impulzy si neuvedomujeme.
Takisto neprikazujeme svalom, aby sa pohli.
Ale, ako vidíte, oni pracujú sami.
Ale čo ak zablokujeme nervový impulz jednoduchou aplikáciou lokálneho tlaku,
ktorý môže byť realizovaný pomocou obyčajnej kovovej svorky,
presne na zdurenine zadných nervových koreňov,
povedzme na...pať alebo šesť sekúnd?
Ty nedorobený bastard!
Ako vidíte, všetká nervová komunikácia je vypnutá.
Navzdory našej mechanickej úžasnosti,
keby neexistoval nepretržitý prúd motorických impulzov,
zrútili by sme sa,
ako domček z karát.
Na záver by sme mali poznamenať,...
- Dajte mu dolár navyše. - Dolár navyše. Áno, pane.
...že každé viac ako bežné zranenie
nervového kmeňa je vždy vážne.
Pretože keď je raz nervové tkanivo poranené,
nie je žiadny spôsob, na nebi či na zemi,
ako doňho vrátiť život.
Sú ešte nejaké otázky na záver, kým skončíme?
Doktor Frank...
- Fronkonstín... - Áno?
Nie je pravda, že Darwin uchovával kúsok slíža v sklenenej dóze
až kým, za zvláštnych okolností,
sa naozaj začal hýbať vôľovým pohybom?
Hovoríte o červovi alebo o špagetách?
O červovi, pane.
No áno. Zdá sa mi, že som čítal niečo o tejto udalosti, keď som bol študent.
Ale musíte mať na pamäti, že červ, až na veľmi zriedkavé výnimky,
nie je ľudská bytosť.
Ale nebolo to na základe práce vášho starého otca, pane?
Znovuoživenie mŕtveho tkaniva?
Môj starý otec bol veľmi chorý človek.
Ale ako Fronkonstín, nie ste na to ani trochu zvedavý?
Ani trochu vás nezaujíma návrat mŕtvej bytosti k životu?
Hovoríte o hlúpom blúznení chorej mysle. Mŕtve je mŕtve.
Ale pozrite sa na to, čo sa robí so srdciami a ľadvinami.
Srdce a ľadviny sú orgány. Ja hovorím o centrálnom nervovom systéme.
- Ale, pane... - Som vedec, nie filozof!
Máte väčšiu šancu oživiť tento skalpel,
ako opraviť poškodený nervový systém.
- A čo práca vášho starého otca? - Práca môjho starého otca boli hovadiny!
Nezaujímam sa o smrť.
Jediná vec, ktorá ma zaujíma, je uchovávanie života!
Prednáška...
...je...
...ukončená.
- Doktor Frankenstein...
Som Fronkonstín.
Volám sa Gerhart Falkstein.
Precestoval som päťtisíc míľ, aby som vám priniesol poslednú vôľu vášho prastarého otca.
Baróna Beauforta von Frankenstein.
Och, môj sladučký.
Och, môj najdrahší. Budem rátať hodiny, kým budeš preč.
- Och, drahá, ja tiež. - Nie na pery.
Idem na ten večierok u Nanny a Nicky. Nechcem si rozmazať rúž.
- Chápeš... - Samozrejme.
Nastupovať!
- Och, drahý. - No, myslím, že musím ísť.
Freddy, miláčik.
Ako by som mohla za pár minút vyjadriť, čo trvá pochopiť celý život?
- Neskúsiš to? - Dobre.
Nech sa páči, pane.
Som tvoja. Celá. Čo viac môžem povedať?
- Moja milovaná... - Účes, účes! Práve mi ho urobili.
Prepáč.
- Dúfam, že sa ti páčia staromódne svadby. - Mám radšej staromódne svadobné noci.
- Och, si nenapraviteľný. - Znamená to...
...že ma miluješ? - Môžeš sa staviť.
- Och, moja jediná láska. - Taft, miláčik.
Taft, miláčik.
Nie, šaty sú z taftu. Ľahko sa pokrčia.
Nastupovať!
Zase je tam ten odporný chlap.
No, ponáhľaj sa, kým sa nezbláznim.
Och, moje nechty!
Prepáč.
- Zbohom, miláčik. - Zbohom, Freddy.
Miláčik!
- Harry, zase to robil. - A čo s tým mam urobiť ja?
Každý deň.
Nechaj ho! Nechaj ho!
Ďalšia stanica New York. Cestujúci do New Yorku vystupovať.
- Hans, zase to robil. - A čo ja s tým mám spraviť?
Ale každý deň!
Nechaj ho! Nechaj ho!
Ďalšia stanica Transylvánia. Cestujúci do Transylvánie vystupovať.
Prepáčte, chlapče. Je toto Transylvánska stanica?
Ja, ja. Koľaj 29.
Môžem vám vyleštiť topánky?
Nie, vďaka.
Doktor Frankenstein?
Fronkonstín.
Robíte si zo mňa srandu.
Nie. Vyslovuje sa to Fronkonstín.
Vyslovujete tiež Frodorik?
Nie. Frederick.
A prečo nie Frodorick Fronkonstín?
Lebo nie. Je to Frederick Fronkonstín.
Aha.
- Vy musíte byť Igor. - Nie. Vyslovuje sa to Ajgor.
- Ale povedali mi, že je to Igor. - No tak sa mýlili, no nie?
Poslal vás Herr Falkstein, je to tak?
Áno. Môj dedo kedysi pracoval pre vášho deda.
- Aké milé. - Áno, áno, ale výplata sa zvýšila.
Samozrejme. Som si istý, že budeme skvele vychádzať.
Och, prepáčte, ja...
Viete, nechcem vás privádzať do rozpakov, ale som vynikajúci chirurg.
Možno by som vám mohol pomôcť s tým hrbom.
Akým hrbom?
Poďme.
Dovoľte, pane.
Vrelá vďaka.
Poďte tadeto.
Tadeto.
Myslím, že vám bude lepšie vzadu.
- Čo to bolo? - To bude Inga.
Herr Falkstein si myslel, že by sa vám zišla v laboratóriu asistentka. Dočasne.
Ahoj. Nechceli by ste sa vyváľať v sene?
Je to zábava.
Váľať, váľať, váľať sa v sene.
Niekedy sa bojím bleskov.
Je to len atmosférický výboj.
Niet čoho sa báť.
Vlkodlak.
Vlkodlak?
- Tam. - Čo?
Tam vlk.
Tam hrad.
Prečo tak rozprávate?
- Myslel som, že to chcete. - Nie, nechcem.
Ako si želáte. Ja sa prispôsobím.
No...
tam to je.
Domov.
To sú kusy!
Ďakujem, doktor.
Och, niet zač.
Tu sme.
Ja som Frau Blücher.
Kľúd!
Teší ma. Som doktor Fronkonstín.
Toto je moja asistentka. Inga, smiem vám predstaviť Frau Blücher?
Nechápem, čo im je.
Vaše isby sú pripravené, Herr Doktor.
Ak ma mošte nasledovať.
Ajgor. Mohli by ste mi priniesť batožinu, keď skončíte, prosím?
Áno, pane.
Až po vás, Frau Blücher.
Blücher!
Potte za mnou, prosím.
Dršte sa blísko sviečok.
Schody móšu byt sradné.
Und toto je vaša isba. Bola to isba vášho starého otca Victora.
Chápem.
No. Zdá, že je tu málo kníh.
Toto bola Victorova...
...barónova lekárska knišnica.
- A kde je dedova súkromná knižnica? - Neviem, čo máte na mysli, pane.
Teda, tieto knihy sú veľmi všeobecné. Každý lekár by ich mal mať na štúdium.
Toto je jediná knišnica, o ktorej viem, doktor Frankenstoun.
- Fronkonstín. - Fronkonstín.
No, uvidíme.
Dobrú noc.
Dal by si doktor pred spaním trochu brandy?
Nie, ďakujem.
Alebo teplé mlieko...
...mošno?
Nie, ďakujem veľmi pekne.
Nie, vďaka.
Horúcu šokoládu?
Nič.
Ďakujem.
Som trochu unavený.
Takše prajem...dobrú noc.
Dobrú noc!
Dobrú noc, drahý.
Dobrú noc, Herr Doktor.
Dobrú noc, Frau Blücher.
Nie, nie, nie...
Nie som Frankenstein.
Som Fronkonstín.
Nechoď s tým na mňa!
Neverím na osud.
Nepoviem to.
Dobre, vyhral si. Vzdávam sa.
Poviem to. Poviem to. Poviem to.
Osud. Osud.
Neujdem mu ani o chlp.
Osud. Osud.
Neujdem mu ani o chlp.
Osud. Osud....
Neujdem...
Doktor Fronkonstín. Zobuďte sa.
- Čo je? - Mali ste nočnú moru.
- Čo je tá zvláštna hudba? - Nemám šajn.
Ale zdá sa, že to vychádza
spoza tej knižnice.
Spoza knižnice...
Môžete mi podať ten župan, drahá?
Mali ste pravdu. Vychádza to spoza tej steny.
Kde to je?
- Kde to je? - Čo?
Vždy je v tom nejaké zariadenie. Len keby som našiel tú západku...
Aha...
Tu sa to zdá hlasnejšie. Podajte mi tú sviečku, dobre?
Dajte tú sviečku naspäť.
Dobre. Myslím, že som na to prišiel.
Vezmite tú sviečku a ja zablokujem knižnicu svojím telom.
Teraz ma počúvajte veľmi pozorne.
Nedávajte tú sviečku späť.
S celou vašou silou,
zatlačte na opačnú stranu knižnice.
Je to úplne jasné?
Myslím, že hej.
Dobré dievča.
Vráťte tú sviečku na miesto.
Och, pozrite, doktor. Priechod.
Čokoľvek je to za hudbu, vychádza to odtiaľ zdola.
- Radšej sa pozriem. - Oh, dovoľte mi ísť s vami, doktor, prosím.
Nechcem tu zostať sama.
Tak dobre. Pritiahnite si župan a poďte so mnou.
Och, doktor. Sviečka...
Dobrý postreh. Skúsme túto.
Pozor!
Nebojte sa, drahá. Je to len potkan.
Špinavý, slizský potkan.
Dobrý Bože!
3 roky mŕtvy
2 roky mŕtvy
6 mesiacov mŕtvy
čerstvo mŕtvy
Jáá...
...nikoho nemám.
A nikto o mňa nestojí.
- Ajgor. - Frodorick.
Ako ste sa sem dostali?
Cez kuchynský výťah. Počul som zhora zvláštnu hudbu
tak som išiel za zvukom.
Nazvime to... predtucha.
- Musí tu byť ešte niekto. - Vyzerá to tak.
A sú tu už len jedny dvere.
Počkajte, pane.
Mohlo by to byť nebezpečné.
Choďte prví.
To tu nie sú žiadne svetlá?
Vidím dva odporne vyzerajúce vypínače, ale ja to skúšať nebudem.
Do riti aj s vašimi očami!
Už sa stalo.
Takže tu sa to všetko odohralo.
Len si pomysli. Mŕtvy mozog pripavený ožiť v novom tele.
Pozri. Žiadna krv, žiadny rozklad.
Len pár stehov.
- Stlač hlavný vypínač. - Áno, pane.
To je ale bordel.
Čo ja viem. Trochu farby, zopár kvetov, nejaké vankúše...
No, zdá sa, že náš tajomný huslista sa vy...p...
- Vy...čo? - ...paril.
Spoza tých dverí vychádza svetlo.
Poďte za mnou.
Doktor, aha!
No...to vysvetľuje tú hudbu.
Ešte sú teplé.
Ale kto to hral?
Neviem.
Ale ktokoľvek to bol, ledva stihol odložiť cigaru.
Také čudné zvyky.
Čo je to za miestnosť?
Hudobný salón?
Ale sú tu len knihy a papiere.
Knihy a papiere?
Áno!
Toto je súkromná knižnica môjho starého otca. Cítim to!
Pozrite! Pozrite na toto.
Ako som to urobil od Victora Frankensteina
"...až kým, uprostred tejto tmy, ku mne náhle preniklo svetlo."
"Svetlo také čisté a obdivuhodné a zároveň také jednoduché."
"Zmena prepólovania z plus na mínus
a z mínus na plus."
"Ja sám som objavil tajomstvo navrátenia života."
"Nie, ešte viac..."
"Ja sám som schopný navrátiť pohyb
neživej hmote."
To by mohlo fungovať.
- Údenáča? - Ďakujem, doktor.
"Nepatrnosť niektorých častí ma začala zdržovať v práci,
preto som sa rozhodol, že vytvorím stvorenie obrovských rozmerov."
Jasné.
To by všetko uľahčilo.
Inými slovami,
jeho žily, nohy, ruky, jeho orgány majú byť vo väčšej mierke.
Presne.
To by mal aj ohromný... kus mäsa.
Bez debaty.
Uf!
Bude veľmi obľúbený.
Takže. Potrebujeme, aby bol asi dva metre vysoký,
so všetkým vybavením buď od narodenia alebo vytvoreným v tejto veľkosti.
Niečo ako...
...toto?
Hej...
Vystihli ste to.
Surový, áno, primitívny, áno, možno dokonca groteskný,
niečo mi hovorí,
že to by mohol byť náš človek.
Dobre, dobre.
Takému ako on to stačí.
Zalezte, vy hlupák.
Teraz!
Aká hnusná práca.
- Mohla by byť horšia. - Ako?
Mohlo by pršať.
Rýchlo.
Potrebujete pomocnú ruku?
Nie, vďaka, už jednu mám. Aj tak ďakujem.
Len moment, pane.
Poznám tu naokolo každého, ale vás som ešte nevidel.
Môžete sa mi predstaviť?
Áno. Som Frederick Fronkonstín, práve som pricestoval z Ameriky.
Och, áno, pane. Počul som, že ste prišli.
Tak, ja som strážnik Henry, pane. Teší ma.
Veľmi rád vás spoznávam, strážnik.
No, pane, musíte byť premrznutý na kosť.
Teplučký ohník by vám prospel.
Malý dúšok starej pálenky by tiež nebol zlý, pane.
To je isté.
No, tak ak je všetko v poriadku, prajem vám dobrú noc.
Ďakujem vám, strážnik.
K vašim službám, pane, ako vždy.
- Dobrú noc, strážnik. - Dobrú noc, pane.
Och, aký úžasný pohľad.
Aká vážna a ctihodná je táto noc.
K takémuto ukážkovému telu,
potrebujeme už len rovnako skvelý mozog.
- Viete, čo ďalej? - Mám výborný nápad.
Dobrý muž.
Nemali ste... nemali ste ho predtým na opačnej strane?
- Čo? - Váš...
Zabudnite na to.
- Máte to meno, čo som vám dal? - Napísal som si ho.
- H. Delbruck. - Hans Debruck.
Depozitár mozgov
Po 17,00 strkajte mozgy otvorom vo dverách
Hans Delbruck -vedec a svätec-
Tento mozog nepoužívať! -ABNORMÁLNY-
- Je ohyzdný. - Je nádherný.
A je môj.
Ponáhľajte sa. Bojujeme s časom a živlami.
- Ste pripravený? - Ste si istý, že to robili takto?
Áno. Všetko je to v poznámkach.
Teraz odviažte šarkanov a bežte sa dolu tak rýchlo, ako len môžete.
Prečo sa tak ponáhľame?
Existuje možnosť zabitia elektrinou. Rozumiete?
Vravím: "Existuje možnosť zabitia elektrinou."
Rozumiete mi?
Rozumiem, rozumiem. Prečo kričíte?
Od...
- Odviazali ste tých šarkanov? - Jasné.
Dobre. Dobre.
- Skontrolujte generátor. - Áno, pane.
Ajgor,
- uvoľnite poistný ventil na hlavnom kolese. - Áno, pane.
Viete si predstaviť mozog Hansa Delbrucka v tomto tele?
Och, Frederick.
Prišla tá chvíľa.
No, drahá...
Ste pripravená?
Áno, doktor.
Vytiahnite to.
Teraz? Priamo tu?
- Áno, áno. Zdvihnite plošinu. - Oh, plošinu.
Ach tak. Ja... áno.
Od toho osudného dňa, keď smradľavé kúsky slizu
prvý krát vyliezli z mora a zakričali ku hviezdam:
"Som človek",
náším najväčším strachom bolo vždy vedomie našej smrteľnosti.
Ale dnes v noci
hodíme rukavicu vedy
smrti priamo do tváre.
Túto noc,
vstúpime na nebesia.
Vysmejeme sa zemetraseniu.
Rozkážeme hromu
a prenikneme
do lona samotnej prírody.
Keď vám poviem, zapnite prvý vypínač.
Ako poviete, pane.
Pripravte sa.
Pozor.
Teraz!
Zapnite druhý vypínač.
Zapnite tretí vypínač.
Nie tretí vypínač?
Zapnite, povedal som. Zapnite ho!
Život.
Život, počuješ ma?
Daj môjmu stvoreniu
život!
Všetko vypnite a dajte ma dolu.
Nič.
- Och, doktor. Mrzí ma to... - Nie, nie.
Nestrácajte náladu.
Ak nás veda niečo učí,
tak to, že máme prijať svoje neúspechy,
rovnako ako naše úspechy
s tichou dôstojnosťou
a šarmom.
Sukyn syn, bastard. Toto si odpykáš!
Čo si mi to urobil?
- Čo si mi to urobil? - Doktor, prestaňte!
Zabijete ho!
Nechcem žiť!
Ja už nechcem žiť!
Tichá dôstojnosť a šarm.
Mami!
Sprostosť! Tento muž je iný, hovorím vám.
To zbadáte po piatich minútach rozhovoru.
Áno?
Je to Frankenstein!
Všetci sú rovnakí!
Majú to v krvi. Nepomôžu si.
Všetci tí vedci sú rovnakí.
Hovoria, že pracujú pre nás.
Ale v skutočnosti chcú len ovládnuť svet.
To by stačilo. Nebudeme sa tu všetci hádať.
Toto sú veľmi vážne obvinenia
a pre nás starších sú o to bolestivejšie, že máme ešte stále nočné mory
z predošlých piatich pokusov.
Ešte sme nepočuli vyjadrenie najoprávnenejšieho muža, ktorý môže spravodlivo posúdiť situáciu.
Inšpektor Kemp.
Mohli by ste prehovoriť, prosím?
Vspura je sla vec,
und ket rás jednu zašnete,
je malý šansa zastavit ju skor,
neš začne krviprelátie.
Ja myslim, še kym my začneme vrašdit ludy,
mali by sme sa čertofsky présvedčit o našich dókasoch.
Und...
...lepší potvrdit fakt,
še mlady Frankenstein osaj
pókrašuje v dédovych šlápajach.
Čo?
Pókrašuje v dédovych šlápajach. Šlápajach.
Och, šľapajách.
Myslim,
še na ráde je
pódla mna, urobit málu návštevu u tópreho dóktora
und pékne, kludne sa pórosprávat.
Reputácia.
Och, doktor. Nesmiete sa takto trápiť.
Nemali by ste na to už myslieť.
No pozrite. Jedla ste sa ani nedotkli.
Na!
Už som sa ho dotkol. Spokojná?
Viete... nikdy nezabudnem na môjho starého otca.
Keď sa jemu niečo také stalo... čo mi vtedy hovoril.
Čo hovoril?
Čo do čerta robíš v tej kúpeľni deň aj noc?
Prečo odtiaľ nevylezieš a nedáš šancu aj iným?
No, možno je to takto lepšie.
Úbohý mŕtvy hromotĺk.
Možno je mu lepšie mŕtvemu.
Čo to je?
Schwarzwaldská višňová torta.
Chutí vám? Nie som veľký fanúšik dezertov, ale táto je vynikajúca.
S kým sa rozprávate?
S vami. Práve ste zamrmlali, tak som myslel, že vám chutí.
Ja som nemrmlal. Len som sa spýtal, čo to je.
- Ale mrmlal. Počul som to. - To som nebol ja.
Ani ja.
No dobre, tak ak ste to neboli vy a ani vy...
Živý. Je živý!
Je živý!
Ustúpte.
Ahoj, ty tam.
Odviažem ťa, dobre?
- Je sedatívum pripravené? - Áno, doktor.
Chcem,
aby si si sadol.
Postav sa.
Zvládneš to.
Teraz... choď.
Doktor, bojím sa.
Nebojte sa.
Dobre.
Dobre!
Čo je? Čo sa deje?
Rýchlo. Dajte mu...
Čo? Dajte mu čo?
Štyri slabiky. Prvá slabika - znie ako...
Med. Znie to ako med.
Jed... Sed...
Sed.
- Sed. - Sed.
Druhá slabika - krátke slovo.
Do, da, a...
A....
- Sed a... - Sed a...
To bola nadávka. Zanadával.
Znie to ako...
Tríva. Tráva.
Sed... Sed a tráva... Dajte mu sed a trávu.
Och, tív... tívu... Sedatívum.
Presne do čierneho.
Sed a tráva?
Och, Frederick. Ste v poriadku?
Hej.
- Ospravedlníte ma na minútku, drahá? - Pravdaže, doktor.
Ajgor...
- Môžem s vami na chvíľu hovoriť? - Jasné.
- Sadnite si, prosím. - Ďakujem.
Nie, nie. Sem hore.
Ďakujem.
A teraz, ten mozog, čo ste mi priniesli...
Patril Hansovi Delbruckovi?
- Nie. - Aha, fajn.
A mohli by ste mi povedať...
...koho mozog som tam dal?
- A nebudete sa hnevať? - Nebudem sa hnevať!
Nejaký abbé.
Nejaký abbé...
- Aký abbé? - Abbé Normal.
Abbé Normal...
Určite to bolo tak.
Chcete povedať, že som dal abnormálny mozog
dva metre dvadsať vysokej,
meter a pol širokej
gorile?!
To mi chcete naznačiť?
Rýchlo, rýchlo. Dajte mu...
Čo?
Štyri slabiky, áno.
Som zvedavý, kto by to tak mohol byť, o tomto čase.
Inga, rýchlo. Pozrite sa, kto to je.
Vy... dajte tú "vec" späť na operačný stôl.
A poriadne ho priviažte.
- Kam idete? - Umyť sa. Musím vyzerať normálne.
Všetci sa musíme správať normálne.
Ha, netvory!
Skvelý zásah.
Toto je 20. storočie, Kemp. Netvory sú passé ako duchovia a škriatkovia.
Nie pre toprých ludí z tejto dediny, Herr Doktor.
Pre nich
je to vélmi réalna fec.
Navyše ket... sa Frankenstein nastahoval do tohoto domu.
Pekné zoskupenie.
Ďakujem.
Nemyslel by som si, že inteligentný chlapík ako vy uverí takým poverčivým blbostiam.
Poverčivosť ma nésnepokojuje, Herr Doktor, ale gény und...
chromosómy.
- Hlúposť. - No, to móšete povedať vy, ale toto je...
Transylvánia.
Und fy ste...
Frankenstein.
Vy... fyseráte neobvykle rosrušený touto debatou.
Ani najmenej.
Zdá sa mi veľmi zábavná, to je všetko.
No, pobavili sme sa.
A teraz, ak by som vás neurazil, inšpektor, som trochu unavený.
Takše,
móšem dedinčanov úplne ubespešit,
že némate najmenši sáujem pokračovať v dedovej praci?
Móšem to povašovat za áno?
Výborne.
- Domnievam sa, že trafíte sám. - Samosrejme.
Tak do skorého videnia... Herr Baron.
Jasné. Zaskočte kedykoľvek. Máme stále otvorené.
Och, Victor.
Victor...
Dokásali sme to.
Ja ta oslobodím.
Suchlasíš, moja škaredá chlavička?
Chceli ti ublíšit.
Ja ti pomôšem.
Chvalabohu, je to za nami.
Frau Blücher.
Stop. Nepriblišujte sa.
- Čo to robíte? - Idem ho oslobodiť.
Nie. To nesmiete.
Áno.
Zbláznili ste sa? Zabije vás.
Nie, nesabije. Nie tento.
Je nešný ako jahniatko.
Nepribližujte sa k nemu. Pre lásku božiu, veď má chorý mozog.
Nie je horý. Je to dobrý mozog.
Je chorý, vravím vám. Nenormálny.
I-je je -orý.
Nebojím sa. Viem, čo má rád.
Tá hudba.
Áno. Koluje vo vašich šilách. Je v krvi všetkých Frankensteinov.
Hovorí do duše, keď slová sú na zbytošné.
Váš starý otec ju zvykol hrať monštrám, ktoré tvoril.
- Tak to ste boli vy. - Áno.
- Vy ste hrali vtedy v noci. - Áno.
- Aby ste nás dostali do laboratória. - Áno.
- To bola vaša cigara v popolníku. - Áno.
A vy ste tam nechali dedovu knihu, aby som ju našiel.
Áno.
- Aby som sa... - Áno.
- Tak vy a Viktor ste boli... - Áno.
Áno! Povedzte to!
Bol mojím milensom.
Uš ho nikdy nechytíte.
Je volný. Pošujete?
Volný!
Preč.
Je preč!
Musíme ho nájsť, rozumiete?
Musíme ho nájsť, kým niekoho zabije.
Čo som to urobil?
Och, Bože na nebesiach.
Čo som to urobil?
Ou, ľúbim moju krásnu kvetinku
Ou, ľúbim moju kvetinku
Ten netvor je vonku...
Dosky musia byť napevno.
Tak.
Vďaka Bohu, že si uložila Helgu spať.
Pri týchto problémoch s netvormi nebudem riskovať. Pamätám si posledný prípad.
Ale otec. Povedala som ti, že som obracala roštenku, nepamätáš?
Požiadala som ťa, aby si uložila Helgu do...
Ty...
Teraz jej pošli pusu a povedz pápá.
Ach jaj. Nič nezostalo.
Čo budeme teraz robiť?
Možno bola v kúpeľni, keď si sa dívala.
Ale nepozrela som sa hore. Myslela som, že si tam bol ty.
Nepozrela si sa hore?
Sadni si.
Sadni si!
Všetko čo žiadam, je len návštevník.
Krátkodobá spoločnosť, ktorá by mi pomohla stráviť pár hodín môjho osamelého života.
Vďaka ti, Bože. Vďaka ti.
Ó, nie, nie, nie. Nehovor. Nepovedz ani slovko.
Och, moja radosť a odmena z nebies.
Och, ty musíš byť najvyšší vo svojej kategórii.
Volám sa Harold a žijem tu úplne sám.
Ako sa voláš ty?
To som nezachytil.
Nie...
Odpusť.
Nepochopil som, že si nemý.
Tak vidíš, aké sú božské zámery.
Ja, úbohý slepý muž a ty nemá tvár.
Neuveriteľne veľká nemá tvár.
Ale ruky máš ľadové, dieťa.
Čo povieš na tanier dobrej polievky, ha?
Tak veru, ja viem, aké to je byť uzimený a hladný.
Áno...
A ako veľa znamená trocha vľúdnosti od cudzinca.
Pripravený na polievku?
Nastav misku.
Och, môj priateľ...
Ani nevieš, ako veľa pre mňa tvoja návšteva znamená.
Ako dlho som čakal na radosť z prítomnosti iného človeka.
Niekedy v starostiach o svetské veci,
zabúdame na jednoduché radosti,
ktoré sú základom skutočného šťastia.
A teraz trochu vína k polievke?
Dobre, dobre.
Ha? Dobre. Áno.
Počkaj!
Prípitok.
Na dlhé priateľstvo!
Musel si byť veľmi hladný.
A teraz malé prekvapenie.
Na výnimočnú príležitosť som si schovával...
...cigary.
Vezmi si.
Čo?
Nie, nie, nie.
Oheň je dobrý.
Oheň je dobrý. Áno, oheň je tvoj kamarát.
Áno. Ukážem ti.
Vidíš?
Máš svoju cigaru?
Ukáž, ukáž.
Dobre.
Tak a teraz...
Len ju tam drž. Teraz,..
nevdychuj, pokiaľ špička nehorí.
Počkaj.
Kam ideš?
Chcel som urobiť espresso.
Teraz!
Rýchlo. Dajte mu sedatíva.
Už je mimo.
Viem.
Idem tam. Dajte mi tú sviečku.
- Nie! - Áno!
Láska
je tá jediná vec, ktorá môže zachrániť to úbohé stvorenie.
A ja ho idem presvedčiť, že je milovaný,
aj za cenu svojho života.
Čokoľvek by ste odtiaľ počuli, akokoľvek by som vás prosil,
akokoľvek by som príšerne kričal,
neotvárajte tie dvere, lebo pokazíte všetko čo som urobil.
Rozumiete?
Neotvárajte tie dvere.
Áno, doktor.
Skvele sa s vami pracovalo.
Pusťte ma von. Pustite ma odtiaľto. Dostaňte ma do riti odtiaľto.
Čo je s vami, ľudia? Žartoval som!
Nerozoznáte vtip, keď ho počujete?
Ježišu Kriste! Pusťte ma von!
Otvorte tie prekliate dvere, lebo vás nakopem!
Mamííí!
Nein!
Tak asi nie...
Ahoj, fešák!
Vieš o tom, že máš chutnú tváričku?
Ľudia sa na tebe smejú.
Ľudia ťa nenávidia, ale prečo ťa nenávidia?
Lebo sú žiarliví.
Pozri sa na svoju chlapčenskú tvár.
Pozri sa na ten sladký úsmev.
Chceš sa rozprávať o fyzickej sile?
Chceš sa rozprávať o lesklých svaloch?
Chceš hovoriť o olympijských ideáloch?
Ty si boh!
A počúvaj ma...
Ty nie si zlý.
Ty si dobrý!
Toto je pekný chlapec.
Toto je dobrý chlapec.
Toto je mamičkin anjelik.
A chcem, aby celý svet vedel,
raz a navždy, úplne bez hanby,
že ho milujeme!
Budem ťa učiť.
Naučím ťa ako chodiť, ako hovoriť, ako sa pohybovať, ako myslieť.
Spolu,
ty a ja,
prispejeme vede najväčším objavom
od čias objavenia ohňa!
Doktor Fronkonstín. Ste v poriadku?
Moje meno...
...je Frankenstein!
Významní kolegovia, dámy a páni.
Dnes je mi veľkou cťou,
predstaviť vám muža, ktorého rodinné meno je
slávne
i neslávne zároveň.
A teraz si dovolím uviesť Doktora Baróna Friedricha von Frankenstein.
Kolegovia ved...
...ci... a neurochirurgovia, dámy a páni.
Pre pár týždňami, prišiel som z iného prostredia,
verte mi, rovnako konzervatívne a tradične zameraný vedec ako ktokoľvek z vás
a začal som experimentovať, môže to znieť neuveriteľne,
s oživením mŕtveho tkaniva.
To, čo vám tu ponúknem, je možno
brána k nesmrteľnosti.
Dámy a páni, predstavujem vám, pre vaše intelektuálne i filozofické potešenie,
Tvora.
Zostaňte na miestach, prosím.
Nie sme predsa deti. Sme vedci.
Uisťujem vás, že sa niet čoho obávať.
Ako prvé vám predvediem, posúďte sami,
neurologickú demonštráciu primárnych mozgových funkcií.
Rovnováha a koordinácia.
Kráčaj päta-špička.
Dozadu.
Dámy a páni, videli ste Tvora predviesť jednoduchú motorickú činnosť,
ale to čo uvidíte teraz, nás uvedie... v tichosti
do ríše geniality.
Dámy a páni, me dames et monsieurs, damen und herren...
to, čo bolo kedysi neschopnou masou neživých tkanív,
vám dnes môžem predstaviť ako vzdelaného, rafinovaného
svetáka.
Pusť!
To nič. To nič, vravím ti...
Päť, šesť, sedem, osem...
No poďme. Chceš, aby som vyzeral ako hlupák?
Prosím vás. Žiadam vás!
Preboha, vo vlastnom záujme, neponižujte ho!
Vráť sa! Počuješ ma? Nedovolím ti zničiť moju prácu.
Ako tvoj stvoriteľ ti prikazujem vrátiť sa.
Zviazaný.
Zviazaný ako zviera v klietke.
Och, doktor. Cítim sa strašne.
Je len jedna odpoveď.
Keby som našiel spôsob ako vyrovnať nerovnováhu jeho mozgovo-miechovej tekutiny,
potom by bol krotký ako šteniatko.
Ale ako?
Ako, kým nebude neskoro?
Och, Frederick...
Keby len existoval spôsob...
...ako vám uľaviť od múk, ktorými prechádzate.
Keby existoval nejaký spôsob ako vám pomôcť...
...uvoľniť to napätie. Keby bol spôsob ako vám dopriať trochu pokoja.
Doktor, mám...
Doktor?
O čo ide?
Doktor...
Kde ste?
Prepášte, doktor. Tento kabelogram prišiel, kým ste boli preč.
Myslím, že som vám vravel, aby ste ma nevyrušovali, keď... pracujem!
Prepáčte, doktor. Myslela som, še je to naliehavé.
Vidíte, vaša snúbenica dorazí kašdou sekundou!
Čo? Elizabeth tu? Teraz?
Áno. Idem jej okamšite pripraviť isbu.
Navrhujem, aby ste si dali kravatu.
Miláčik.
- Prekvapený? - Prekvapený.
- Miluješ ma? - Milujem ťa?
Tak...
- Poďme na to. - Miláčik!
Bol to dlhý deň. Som si istý, že si veľmi unavená. Len zaplatím šoférovi.
- Miláčik? - Čo?
- Prekvapená? - Áno.
- Miluješ ma? - Nó...
No, tak poďme na to.
- Miláčik. - Áno.
Nehovor nič, tvár sa normálne.
- Pripravená? - Áno, myslím...
Áno.
Som naozaj trošku unavená.
Rád by som ti predstavil svojich asistentov, Ingu a Ajgora.
Teší ma.
- Toto je moja trúbenica Elizabeth. - Tak rada vás konečne spoznávam.
Snúbenica.
Prepáčte, drahá. A čo je presne... to čo robíte?
Nó, pomáham doktorovi Fronkonstínovi v laboratóriu.
Vedieme intelektuálne diskusie und...
Vlastne sme jednu práve viedli, keď ste zrazu prišli...
- Smiem? - Čo?
Momentík...
Ajgor, mohli by ste mi pomôcť s tými vakmi?
Jasné, vy beriete blondínu a ja tú v tom turbane.
Prestaňte s tým. Hovorím o batožine.
Áno, pane.
Dámy, tadeto.
To bude dlhá noc. Keby ste potrebovali pomôcť s dievčatami...
Ty sa ukľutni.
Lebo my budeme kamaráti.
Jasné?
Pekne a príjemne.
Ako starí kamaráti.
Čo sa deje? Bojíš sa tohto malého ohníčka?
Tento ti neublíži.
Vidíš?
Ty si mi ale netvor.
Vidíš, mama mala pravdu.
Malí chlapci sa nemajú hrať s ohňom.
No nie? Lebo sa môžu zraniť.
Halt!
Hore.
Vsbura je sla vec.
Und já myslím, še je právy čas, aby sme tu jednu mali!
Zabite netvora!
Akoše nebo je mi svedkom... Hore.
...prekliaty je deň,
ket sarodil sa Frankenstein.
Čo?
Povedal som: "Prekliaty je deň, ket on narodil sa Frankenstein".
Utiekol. Roztrhal reťaze.
Vieš, čo to znamená?
Miláčik, nesmieš sa toľko trápiť.
Asi máš pravdu.
Samozrejme, že mám.
Tak buď dobrý chlapec.
Čo by som bez teba robil?
Máš izbu dosť blízko, keby som sa v noci bála?
No, áno, ale myslel som, že dnes v noci možno, za týchto okolností, by som mohol...
zostať tu s tebou.
Chcel by si ma teraz takto?
Tak krátko pred našou svadbou, tak blízko, že sa jej takmer môžeme dotknúť?
- Áno! - Ale no tak, chlapče.
Alebo...
počkať len o chvíľočku dlhšie, keď sa ti budem môcť oddať bez váhania,
keď budem úplne a nehanebne a zákonne tvoja?
To je ťažká voľba.
Ty si silný muž.
Asi máš pravdu.
Samozrejme, že mám. Vždy mám.
Teraz mi daj pusinku a povedz dobrú noc.
Bez jazyka.
Dobrú noc, miláčik.
Dobrú noc, srdiečko.
- Milujem ťa. - Aj ja ťa milujem.
Miluješ ma? Milujem ťa, drahý.
- Sladké sny, drahý. - Sladké sny.
Dobrú noc, všetky blšky na pomoc.
Kde to som?
Kto ste? Čo ste?
Čo chcete? Čo mi chcete urobiť?
Ukľudnite sa.
Nebojím sa vás.
Koľko chcete, aby ste ma pustili? Môj otec je veľmi bohatý. Budete mať celý svet v hrsti.
Počúvajte. Musím sa vrátiť o pol dvanástej. Čakám veľmi dôležitý telefonát.
Tak hovorte! Prečo nič nehovoríte?
Čo to robíte?
Och, nie, to nemôžete myslieť vážne.
Som po ...
Och, môj Bože.
Uf!
Ja, ja som zasnúbená.
A on raz... Ale ja nie... Ja som nikdy...
Ó, sladká záhada života
konečne som ťa objavila
už znám všetky tie tajomstvá
Načo asi myslíš...
Si nenapraviteľný, však?
Ty môj zipsový krk.
Tak dobre.
Sedmička bola vždy moje šťastné číslo.
Poď sem, ty horúci netvor.
Čo je? Čo sa deje?
To tá hudba?
To je asi z nejakej blízkej chalupy. Nerob si starosti.
Kam ideš? Kam...
Všetci ste rovnakí.
Sedem alebo osem rýchloviek a zmiznete za chlapcami!
Predvádzať a chvastať sa. Radšej drž jazyk za zubami!
Och, myslím, že ho milujem.
Pozri, vracia sa. Pozri, hudba...
Hraj ďalej. To tá hudba.
To tá hudba ho volá naspäť.
Poď.
Poď, poď.
Poď, dokážeš to.
Poď, zvládneš to.
Nedotýkajte sa ho! Chce to urobiť sám.
Dokážeš to, dokážeš to.
Prosím, môj výtvor.
Rýchlo. Chyťte ho.
Všetko na prenos je pripravené?
Áno, doktor.
Ste si istý, že to chcete spraviť?
Je to jediná vec, čo ho môže zachrániť.
Uvedomujete si, že riskujete oba vaše životy?
Áno.
Vypínam.
Ako budem vedieť, že už sú hotoví?
Doktor povedal 15 minút.
Ani o sekundu viac
alebo menej.
Koľko ešte?
Ešte dve minúty.
- Čo je to za hluk? - Neviem.
- Koľko času ešte? - Už len chvíľu.
Ó, Bože, to sú dedinčania.
Nie! Nie! Prosím!
Už len sedem sekúnd.
Nie! Nie!
Nie! Nie! Nie!
- Pusťte toho muža! - To je netvor.
- Nie, to nemôže byť on. - Ale je.
Povedal som; Položte toho muža!
Und kto si myslite, še ste,
še tu roskasujete ludom?
Ja som netvor.
Ja. Vítim, še ste netvor.
Odkedy sa pamätám,
ľudia ma nenávideli.
Pozreli sa na moju tvár a telo
a s hrôzou utiekli.
V mojej samote som sa rozhodol, že ak nemôžem vyvolať lásku, čo bolo mojou najväčšou túžbou,
budem namiesto toho vyvolávať strach.
Žijem,
pretože tento úbohý, polobláznivý génius mi dal život.
On jediný sa na mňa díval
ako na niečo krásne.
A potom,
keď by bolo najjednoduchšie vyhnúť sa nebezpečenstvu,
použil svoje vlastné telo ako pokusné morča,
aby mi daroval pokojnejšiu myseľ
a jemnejšie spôsoby prejavu.
Tak toto je, samosrejme, úplne iná situacia.
Ako vodsa tejto komunity,
by som fám ako prvý podal ruku
na dókas priatelstva.
- Ďakujem. - Nemate absolutne sa čo.
Und teras potme do mójho domu na piškótový koláš und trochu vína...
...und to riti!
Do kólne!
Ahoj, pani Frankensteinová.
Pani Frankensteinová. Aké pekné meno.
Och, miláčik.
Nechaj si ešte klobúk.
Čože?
Ja sa hneď vrátim.
Stále si ho držím, drahá.
Ešte zopár sekúnd.
Cukrík, dúfam, že sa ti ockov malý večierok nezdal príliš nudný.
Usporiadal ho pre teba a myslel to dobre. Povedz, že sa ti páčil.
Cukrík, videl si to?
Dala som do kúpeľne osobitný kôš na tvoje košele
a ďalší je len na ponožky a trenírky.
Už idem...
Hmm, cítim to rovnako.
Vieš, som trochu zmätená.
Vždy som sa ťa chcela spýtať na niečo ohľadom tej operácie.
Vieš, počas toho prenosu,
netvor dostal kúsok z tvojho úžasného mozgu, ale čo si dostal ty od neho?
Nie. Tomu nemôžem uveriť...
Ó, sladká záhada života
konečne som ťa objavila...
KONIEC